23.976
Tekstityksen versionumero: 1.4 Päiväys: 11.12.2006
Tämänkin tekstityksen tarjoaa: WWW.DIVXFINLAND.ORG
Suomennos: unltd, DonMeduza, Shafty, erika, ashe, Aveil, -
Axeman, Indigo, Otukka, Loosh, Juuseri ja BarFly83
Oikoluku: Cotton
VOLVER - PALUU
Laita ne kivet maljakkoon, Paula.
- Kauhea tuuli. - Kirjainten täytyy kiiltää.
- Onpa täällä paljon leskiä. - Naiset elävät täällä kauemmin kuin miehet.
- Paitsi äitiparkamme. - Hän oli onnekas.
- Raimunda, älä puhu noin! - Äiti kuoli isän sylissä.
- Aivan niin kuin halusikin. - Palaa kuoliaaksiko?
- Minusta se on kaikista pahin tapa kuolla. - He nukkuivat, eivätkä huomanneet mitään.
Mitä sitten? Noin ei saa kuitenkaan puhua, Raimunda!
Hei, Agustina.
- Näkemiin, Agustina. - Hyvää päivää, Manola.
- Vieläkö jotain, äiti? - Tämä riittää.
- Mikä ihana yllätys. - Ihanaa.
- Onko tämä Paula? Ihana tyttö! - Anna hänelle suukkoja.
Aivan uskomatonta. Hän on perinyt isänsä silmät.
- Kuinka voit? - En kovin hyvin.
Älä sano noin.
Tulin puhdistamaan oman hautani. Tällä säällä se ei pysy puhtaana.
- Se on oikein kaunis. - Sen puhdistaminen rauhoittaa minua.
Tulen tänne yksin usein istumaan useaksi tunniksi.
Meidän täytyy mennä vielä tapaamaan Paula-tätiä.
- Poiketkaa sen jälkeen minun luonani. - Toki.
- Hetkinen. Kuinka Paco voi? - Hyvin. Hän jäi vielä Madridiin töihin.
Äiti, tuliko Agustina oikeasti puhdistamaan oman hautansa?
Niin täällä tehdään. Itselle ostetaan hauta, jota huolletaan aina kuolemaan saakka.
- Tärähtänyt nainen. - Se on tapa.
- Ajanko minä? - Aja vaan.
Paula-täti?
- Kuka siellä? - Raimunda.
- Ei viivytä kauan täällä. - Älä hätäile.
- En halua viipyä yöhön asti. - Älä näytä hapanta naamaa hänelle.
- Selvä. - Täällä tuoksuu aivan äidin talolle.
Paula-täti, kuinka voit?
Oletpa sinä laiha. Joko olet synnyttänyt?
- Jo 14 vuotta sitten. - Kylläpä aika rientää. Keitä he ovat?
- Keitäkö? Sole ja tyttäreni Paula. - Paula on aivan näköiseni.
Ja sitten Sole.
Mennään keittiöön.
- Kylläpä Sole näyttää happamalta. - Hyvänen aika, Paula-täti.
Tuuli lietsoo tulta pensaikossa.
Tulipalot ovat pahimmat 13 vuoteen.
- Saanko sammuttaa television? - En katso sitä.
Tulipalot ovat kauhea asia. Isovanhempasi kuolivat sen takia.
- Mikä toi teidät tänne? - En tiedä.
- Keskustellaanko? - Ei.
- Syödäänkös sitten? - Kyllä. Etsi kaapista jotain.
Reumatismini vain pahenee.
Löysin samanlaisia vohveleita kuin äidillä.
Miten hautausmaalla meni? Äitinne olisi hyvillään.
- Puhdistitteko sen kunnolla? - Tietenkin.
Hän halusi pitää sen täysin puhtaana. Hän puhdistaisi sen itse, jos vain pystyisi.
Ei tietenkään pysty.
- Eikö näin isossa talossa ole yksinäistä? - Ei.
Vanhainkodissa sinusta huolehdittaisiin paljon paremmin.
Viihdyn oikein hyvin täällä.
- Saanko käydä vessassa? - Käy vain.
Yksin ei silti ole hyvä asua. Olen huolissani sinusta.
- Mistä saat ruokaa? - Agustina tuo minulle leipää.
Äitinne laittaa minulle ruokaa. Soitan kauppaan, jos tarvitsen muuta.
Pärjään hyvin.
Onpa seikkaperäisesti järjestelty.
Katso, siinä on jopa nimesi.
- Lähdetäänkö? - Kyllä.
- Meidän täytyy lähteä, Paula-täti. - Tämä reumatismi vain pahenee.
- Älä nouse ylös. - Voin kyllä nousta.
Olen silti huolissani. Ensi kerralla lähdet mukaani.
Toki, jos sellaista edes tulee.
Älä nyt hulluja puhu.
- Pärjäile. - Toki.
- Samoin te. - Tietenkin. Rakastan sinua.
- Käymmekö Agustinan luona? - Käymme.
Käykää sisään!
Kuinka tätinne voi?
- Huonosti. - Tosi huonosti.
Hän on kehnossa kunnossa. Ihme, että hän pääsee edes liikkeelle.
Hän pärjää hyvin, jos ei tarvitse lähteä ulos.
Vien hänelle joka päivä leipää, joten hän ei näe ainakaan nälkää.
- Mennään pihalle. - Olen huolissani hänestä.
Hän sotkee kuolleet ja elävät. Hän puhuu kuin äitimme eläisi vielä.
Hän ei käsitä äitinne kuolleen.
Käydään istumaan.
Ajattelin maksaa sinulle, kun pidät hyvää huolta hänestä.
Ei minulle tarvitse maksaa. Teen sen mielelläni.
Veisin hänet kotiini, mutta hän ei siedä aviomiestäni.
- Jotain on kuitenkin tehtävä. - Käyn joka aamu koputtamassa hänen ikkunaansa, -
ja viivyn niin kauan, että hän tulee tervehtimään minua.
- Huolehdin hänestä. - Et tiedä, kuinka kiitollinen olen sinulle.
Toivottavasti joku pitää minun äidistäni huolta näin, -
missä ikinä hän onkaan.
Näetkö tuon?
Kylän ainoa hippi.
Näytän sinulle muovikorut.
- Ne ovat kauniita. - Laatutavaraa.
- Aina poltellessani muistan äitiäni. - Älä opeta huonoja tapoja Paulalle.
- Onko hänestä kuulunut mitään? - Ei mitään.
- Hän on kadonnut kuin tuhka tuuleen. - Entä sisaresi Brígida?
Hän työskentelee edelleen televisiossa Madridissa.
Äiti, saldoni tuli täyteen.
Parempi niin, saamme hetken rauhan näpyttelyltäsi.
- Voit käyttää minun puhelintani. - Ei käy.
Ei sitten. Minun piti sanomani, -
että Brígida on vuokraamassa asuntoa Madridista ja aikonee tehdä oman levyn.
- Hän halusikin aina laulaa. - Niin halusi.
Muistatko, kun ollessasi 13-vuotias pääsitte koelauluesiintymiseen?
- Minulle ei tuota ole kerrottukaan! - Älä välitä Agustinan höpinöistä.
Etkö usko äitisi ilmaantuvan pilaamaan sisaresi suunnitelmat?
En oikeastaan. Hän on niin television lumoissa.
Hänestä on tullut hullu.
- Haluatteko? - Ei, kiitos.
- Kotona kasvatettua ja tehtyä. - Ei, kiitos.
- Meidän on mentävä. - Totta.
Ilmoititko poliisille äitisi katoamisesta?
Brígidan mielestä siitä ei ole hyötyä. Se on jo kerrottu TV:ssä niin useasti.
Poliisille asiasta pitää ilmoittaa eikä televisiolle.
Mistä minä tietäisin?
Tämä ei ole ensimmäinen kerta, kun äitisi katoaa.
Mutta ei koskaan näin pitkäksi aikaa. On kulunut jo kolme ja puoli vuotta.
Älä menetä toivoasi. Pidä huolta itsestäsi, näytät väsyneeltä.
- Kauniita kukkia. - Tänä vuonna se kukkii hyvin.
- Sääli, ettei minulla ole ruokahalua. - Sen täytyy johtua polttamisesta.
Höpöhöpö. Ilman sitä en söisi ollenkaan.
Hän on perinyt silmänsä isältään.
Tämä kiihottaa ruokahalua ja nostattaa mieltä.
Ajakaa varovasti!
Ette ikinä arvaa, mitä näin tädin luona.
- Mitä sitten? - Kuntopyörän.
- Siinä ei ole järkeä. - Miksi hän haluaisi sellaisen, -
- kun ei voi edes kunnolla kävellä? - Hänellä onkin päässä vikaa.
En pidä siitä, että puhut hänestä noin.
Hän ei edes tunnistanut meitä.
Johtuu tuulesta. Tämä pirun tuuli saa ihmiset hulluiksi.
Todella maukkaita.
Ihme, että hän pystyy tekemään noita vielä.
Hei, Regina. Töihin menossa?
- Pakko kai se on. - Voitko antaa hänelle kyydin?
- Minne? - Mahdollisimman lähelle keskustaa.
- Onnistuu. - Kiitos.
Nähdään myöhemmin.
Hei, isä. Onko mitään tapahtunut?
Kuinka meni? Oliko teillä hauskaa?
Hautausmaalla? Pilailetko?
- Onko sinulla nyt mukavaa? - Mistä puhut?
Jalat lattialle.
Tuo minulle uusi olut.
Oletko humalassa?
Toisitko minulle oluen?
Etköhän ole juonut jo tarpeeksi? Huomenna on työpäiväkin.
- Lepään huomisen ja ylihuomisen. - Mitä?
- Sain potkut. - Odota hetki.
Helvetti!
Etsi sitten uusi työpaikka, äläkä vain siinä lorvi.
Etsin, etsin. Anna minun kuitenkin katsoa peli loppuun.
Sano sitten hyvästit Canal+:lle.
Jos ollaan köyhiä, ollaan sitten myös köyhiä.
Paula, sulje se puhelin!
Tuossa on päivällinen, jos maistuu.
- Oletko vihainen minulle? - En.
Olen huolissani tädistäni.
Hän on todella huonossa kunnossa.
Hän ei tunnistanut omaa sisarentytärtään.
- Kuinka joku pystyy elämään niin? - Hän pystyy.
Ei nyt, Paco.
- Mikä on vialla? - Väsymys ja aikainen herätys.
Voin tehdä itse työn.
Älä ole hönö.
- Älä sano minua hönöksi. - Se oli vain leikkiä.
- Mitä teet täällä? - Odotan sinua.
Miksi?
Yritin soittaa sinulle miljoona kertaa, -
jotta toisit leipää.
Olet läpimärkä. Kauanko odotit?
En tiedä, en kauan.
Missä olit? Ystävättäriesi kanssako?
En.
En mennyt minnekään.
Mikset sitten vastannut puhelimeen?
Mikä sinua oikein vaivaa?
Jokin on vialla.
Mikä on? Kerro!
Koskeeko se isääsi?
Hän...
Missä hän on?
Keittiössä.
Mitä tapahtui?
Olin keittiössä selkä häneen päin.
Hän tuli ja tarttui minuun...
Hän oli humalassa.
Panin vastaan ja kysyin, mitä hän tekee. Hän sanoi, ettei ole isäni.
Panin vastaan, -
mutta hän vain jatkoi.
Hän yritti halata minua.
Sitten hän riisui housunsa ja sanoi, ettei siinä ole mitään väärää, -
koska hän ei ole isäni.
Avasin laatikon ja otin veitsen pelotellakseni häntä, -
ja että hän jättäisi minut rauhaan.
Häntä se ei pelottanut...
Hän sanoi, etten tekisi sitä ja kävi kimppuuni.
Mitä me teemme, äiti?
En tiedä.
Mene vaihtamaan vaatteet. Vilustut muuten.
Paula, paina mieleesi! Minä tapoin hänet.
Et nähnyt mitään, koska olit ulkona.
On tärkeää, että muistat.
- Mene pois. - Kuka siellä voi olla?
En tiedä, mene pois.
Raimunda, Emilio täällä.
Tulen pian.
- Mitä nyt? - Anteeksi, että häiritsen näin myöhään.
Minä vain lähden huomenaamuna Barcelonaan ja haluaisin -
jättää ravintolan avaimen sinulle, jos joku tulee katsomaan sitä.
Sopii, mutta tiedät, etten ole kotona koko päivää.
Pacohan on kotona?
Paco?
Hän sai uuden työpaikan. Hän aloittaa huomenna.
- Mikä tuo on? Oletko loukkaantunut? - Se on vain naarmu.
Muistuikin mieleeni, että olen valtaosan päivästä kotona, kun Paco sai työn.
Anna se avain.
Tässä on veljeni puhelinnumero ja tässä matkapuhelimeni numero.
- Lähdetkö huomenna? - Aikaisin aamulla.
Olisi mukava tietää, paljonko haluat siitä ravintolasta. Pidän siitä kovasti.
- Harmi, ettet pidä omistajasta yhtä paljon. - Hyvät hyssykät, Emilio.
Pyydän viittä miljoonaa, mutta siitä voidaan neuvotella.
- Ymmärrän. Näkemiin, sinua tulee ikävä. - Sinua tulee enemmän ikävä.
- Onnea matkaan. - Kiitos.
- Lähteekö Emilio? - Lähtee.
- Mene huoneeseesi, Paula. - Haluan olla kanssasi.
Tarvitsen apuasi myöhemmin.
Älä vastaa.
Se on joku ystävistäsi.
Vastaa ja sano, ettet voi jutella juuri nyt. On myöhä.
- En voi puhua juuri nyt. - Mitä? Sole-täti tässä.
- Anna puhelin äidillesi. - Äiti, se on Sole-täti.
Sano, että olen kiireinen.
- Hänellä on kiire juuri nyt. - Anna puhelin hänelle. Tämä on tärkeää.
Äiti, sinun on tultava.
Sole, minulla on hirveästi pyykkiä.
Agustina soitti.
- Paula-täti on kuollut. - Milloin?
Hetki sitten.
Paula-täti on kuollut.
Ajattelin niin paljon hänen ottamistaan luoksemme.
- Ja nyt hän kuoli aivan yksin. - Älä itke, kulta.
Agustina käski olla murehtimatta.
Hän huolehtii kaikesta, kunnes menemme sinne.
Ennen kuolemaansa Paula-täti valitsi arkkunsa -
ja maksoi kaiken. Uskomatonta, -
että hän järjesti kaiken niin ajattelevaisesti aina loppuun saakka.
En pääse hänen hautajaisiinsa, niin paljon kuin haluaisinkin.
- Olen todella kiireinen. - Mitä? Miten voit sanoa noin?
Ihan totta. En pääse.
- Sinun on mentävä yksin. - Yksin?
Tiedät, että saan paniikkikohtauksia nähdessäni kuolleita ihmisiä.
Ei sinun tarvitse katsoa häntä. Pyydän Agustinaa hoitamaan kaiken.
- Entä jos he kysyvät sinusta? - Kerro, että menin leikkaukseen. Keksi jotain.
Tulen pian käymään, mutta en juuri nyt.
En ymmärrä sinua, Raimunda. Paula-täti rakasti sinua niin paljon.
Minäkin rakastin häntä.
- Selitän joskus. Sinä järkytyt. - Olen jo järkyttynyt.
Rauhoitu, Sole. Ota Valiumia. Minäkin otan.
Ja mene huomenna.
- Onko selvä? - On.
Ovi.
Jää sinä ovelle vahtimaan.
Toivottavasti mikään ei ole muuttunut sen jälkeen, kun työskentelin täällä.
Seis! Älä tule lähelle!
Anteeksi.
Mitä sinä haluat?
- Halusin nähdä, onko ravintola auki. - Se on kiinni.
Miten niin? Voisitko auttaa minua?
Kuvaamme elokuvaa lähettyvillä, -
ja työryhmä haluaisi syödä.
Tiedätkö mitään muuta paikkaa lähettyvillä?
- Montako teitä on? - 25-30 ihmistä.
Auta vähän.
Kyllä se onnistuu. Valmistan lounaan 30 hengelle.
- Milloin tulette syömään? - Lopetamme kello 15:30, joten...
- Sopiiko kello 16:00? - Sopii.
Hienoa. Kuinka paljon maksat?
- 300 euroa. - Oikein hyvä.
Anteeksi, että huusin sinulle. Pelästytit minut.
- Kaikki hyvin. Nähdään kello 16:00. - Hei sitten.
Kello on jo 10:00.
Saanko vielä kaksi kiloa lisää?
- Paljonko perunat maksavat? - Neljä kiloa maksaa 1,60 euroa.
- Otan kahdeksan kiloa. - Selvä.
- Hei, Regina. - Heipä hei, Raimunda.
- Minne olet menossa? - Valmistan lounaan 30 hengelle.
- Voitko lainata minulle 100 euroa? - Olen itsekin rahaton.
- Tulin juuri akupunktiosta. Muutuin siiliksi. - Ole kiltti.
- Se maksoi 10,80... - Maksan huomenna takaisin.
- Tuon sinulle rahat myöhemmin tänään. - Kiitos.
- Joudun dieetille. - Se tekee sinulle ihan hyvää.
- Hei, Inés. Olet tullut takaisin. - Tulin eilen. Mitä kuuluu?
Satuitko tuomaan makkaroita tai veriohukaisia?
Toki, mistä tiesit? Veriohukaiset ovat vasta tehtyjä.
- Tarvitsen niitä 1,5 kiloa. - Niinkö paljon?
- Valmistan ruokaa 30 hengelle. - Ketkä tulevat kylään?
Pitkä tarina, kerron myöhemmin. Sopiiko, että maksan huomenna?
- Kyllä se passaa. - Kiitos.
- Odota! Onko sinulla mitään makeaa? - Toki. Vietävän hyviä donitseja.
Sinulla on niin korkea kolesteroli, ettet saisi syödä niitä.
Ne ovat ainoa heikkouteni. Toin kolme laatikollista.
- Älä syö niitä kaikkia. - Mitä sitten teen? Annanko ne pois?
- Myy ne minulle voitolla. - Saanko edes maistaa niitä?
Syö muutama, mutta älä liikaa.
- Tuotko ne minulle? - Hyvä on. Nähdään pian.
Ottaako kukaan lisää porsaankyljyksiä?
Otatko sinäkin?
Otatko lisää?
Agustina?
Sinäkö siellä, Agustina?
Soledad, tyttäreni.
Sole, minulla on sinulle asiaa.
Sole.
Ei hätää. Kaikki on hyvin, rauhoitu.
- Missä hän on? - Yläkerrassa äitini huoneessa.
Parempi näin. Toin hänet tänne, jotta voimme olla lähellä ruumista.
Kiitos, Agustina.
Mennään toiseen huoneeseen.
Hyvää iltapäivää.
Puhuin sisaresi kanssa. Voi raukkaa, joutuu juuri nyt leikkaukseen.
- Aivan niin. - Sinun ei tarvitse katsoa ruumista.
Surunvalitteluni. Otan osaa.
Pyhimyksen tytär.
Antakaa hänen välillä hengähtää. Hän on väsynyt matkasta.
Tule tänne, Sole. Rauhoitu.
Se tapahtui yöllä. Olin syönyt illallisen, ja katsoin TV:tä.
Sitten joku koputti oveen.
Luulin vain kuvitelleeni, mutta sitten kuulin sen uudelleen.
Kysyin, kuka ovella kolkutti.
Sitten kuulin äänen sanovan: "Agustina".
Menin kadulle katsomaan, mutten nähnyt ketään.
En kuitenkaan ollut peloissani. Katsoin tätisi taloa. Etuovi oli auki.
Pidin sitä outona. Kutsuin tätiäsi, mutten saanut vastausta.
Eihän hän olisikaan voinut vastata, luoja paratkoon.
Menin makuuhuoneeseen ja löysin hänet.
- Sillä hän makasi, pienenä kuin lintu. - Hänen henkensä kutsui sinua.
- Hänen tai sen toisen naisen henki. - Kenen toisen?
En tiedä, en nähnyt häntä.
Joku tai jokin kutsui minua ilmoittaakseen uutisen Paulan kuolemasta, -
ja avasi etuoven minua varten.
Mennään keittiöön.
- Et ole varmaan syönyt. - En niin.
En ole syönyt eilisaamun jälkeen mitään.
Arvasin sen.
- Katso, sait selleriä. - Riittää jo.
Mistä nuo naiset puhuivat?
He vain jorisevat niitä näitä. Tiedäthän sinä, millaista täällä on.
- He puhuivat äidistäni. - Kyllä, he väittävät nähneensä äitisi.
He väittivät, että hän tuli takaisin pitääkseen huolta tädistäsi.
Onko hän vieraillut luonasi?
- Ei. Entäpä sinun luonasi? - Ei.
- Mutta sellaista tapahtuu kyllä. - Enpä tiedä.
Vaarini haamu vieraili mummoni luona.
Levätköön vaari rauhassa. Syöhän nyt.
Mummoni oli aluksi kauhuissaan ja kysyi vaariltani syytä tuloonsa.
Hän tuli, koska mummo oli rikkonut lupauksensa.
Niinpä hän korjasi tilanteen. Hän vei koko kylän hautausmaalle.
Vaari rauhoittui eikä ilmestynyt mummolle enää.
Tässä.
En ole kertonut tästä sinulle aiemmin.
Haluatko käydä tätisi asunnolla ja ottaa jonkin esineen muistoksi hänestä?
- Ehkä myöhemmin Raimundan kanssa. - Kerro hänelle, että kaikki sujui hyvin.
- Koko kylä tuli hautajaisiin. - Kerron toki.
Hän olisi varmasti halunnut mukaan.
Menehän nyt.
Sole, avaa.
Avaa. Äiti tässä.
Äitini on kuollut.
Sinun täytyy olla hänen haamunsa.
Kutsu minua miksi haluat, mutta päästä minut pois täältä. Olen takakontissa.
Tietenkin, äiti.
Soledad, tyttöseni. Älä pelkää.
Olen äitisi.
Etkö halua halata minua?
Auta hieman.
- Tädin matkalaukkuko? - Kyllä.
- Mitä näissä on? - Vaatteita ja joitain arvoesineitä.
Hyvä että ehdin piilottaa ne naapureilta.
Kaikki paitsi Agustina yrittivät varastaa tavaroita, mutta minä ehdin ensin.
Agustina ansaitsee palkkion.
Hän teki enemmän Paulan eteen kuin siskosi.
Todellinen sankari, hän jopa järjesti hautajaiset.
Kiitos, kun tulit.
Olen kuolemanväsynyt.
- Jäätkö yöksi? - Tietysti, minne muualle menisin?
Herranen aika. Ei ihme, että säikähdit.
- Onko sinulla vielä kauneussalonki? - Kyllä. Kotini yhteydessä.
- Onko vierashuone siellä? - On.
Huomenna saat leikata ja värjätä hiukseni. Tarvitsen myös vaatteita.
En aio pysyä vain täällä sisällä.
Kukaan ei tunne minua täällä. Siellä missä olin, en voinut pistää nenäänikään ulos.
Voitko kuvitella?
Aiotko viipyä pitkään?
- Etkö malta odottaa pääseväsi eroon minusta? - En tarkoittanut sitä niin! Kysyin vain.
Viivyn niin kauan kuin Luoja suo.
Sano vain, jos kyllästyt minuun.
Olet eronnut, joten sinun on parempi asua äitisi kanssa.
Jollei sitten ole jotakuta miestä...
Ei ole, äiti. Olen yksin, kuten tavallisestikin.
Et enää.
Vastaa puhelimeen.
- Oletko jo palannut? - Olen.
En tavoittanut sinua. Puhuin juuri Agustinan kanssa.
Kaikki sujui hyvin.
Koko kylä oli läsnä. Ajattelin sinua koko päivän. Olisin halunnut olla siellä. Odota hetki.
300 euroa, eikö niin?
- Paljonko olen velkaa juomista? - Talo tarjoaa juomat.
- Sopiiko huomennakin? Kaikki viihtyivät. - Hauska kuulla.
Kaikki olisi ollut täydellistä, jos annokset olisivat olleet isompia.
Ei tuota ongelmia. Huomenna syötän teidät niin täyteen, ettette pysty kävelemään.
- Hienoa. Nähdään siis huomenna. - Huomiseen.
- Anteeksi, Sole. - Perustitko ravintolan?
Kyllä, Emilio jätti ravintolansa minulle.
- Sepä vasta uutinen! - Eikä siinä kaikki. Paco jätti minut.
Sen vuoksi en päässyt hautajaisiin.
- Soitit juuri kesken riidan. - Tiesin, että jotain pahaa tapahtuisi.
- Löikö hän sinua? - Ei, Paco ei koskenutkaan minuun.
- Hän vain lähti. Ainiaaksi. - Hän palaa vielä.
- Enpä usko. - Miten niin?
Aavistan vain.
Hei sitten. Suukkoja.
- Samoin. - Nähdään.
Kummallakaan ei ole onnea miesten kanssa.
Raimunda ja minä epäonnistuimme, mutta sinä et.
- Mitä minusta? - Isä jumaloi sinua.
Raimunda sanoi sinua onnekkaaksi. Sait kuolla rakkaasi käsivarsille.
Raimunda on hyvä ihminen, mutta hän saattaa olla paha suustaan.
Isäsi petti minua heti, kun silmäni vältti.
- Mitä oikein puhut? - Se on totta.
Pysyin hiljaa, koska en halunnut teidän tietävän.
Tämä riittää tästä aiheesta. Se on ollutta ja mennyttä.
- Palaako hänen henkensä? - Toivottavasti ei.
- Entä aviomiehesi? - Aviomieheni?
- Voiko hän palata? - Tuskin.
- Hänestä ei ole kuulunut kahteen vuoteen. - Pärjäät paremmin ilman häntä.
Nyt olemme vain kahdestaan.
- Kuinka paljon maksoit tästä? - 10,80.
Annan sinulle kolme euroa ylimääräistä.
Ja sinulle maksan neljästä laatikosta kolmen sijaan.
- Kiitos. - Eipähän voi sanoa, että käytin teitä hyväkseni.
Auttaisitteko jääkaapin kanssa?
- Mitä sille pitäisi tehdä? - Se täytyy viedä ravintolaan.
- Sinä olet kuljetusalalla, kuinka me... - Kallista sitä itseesi päin. Juuri noin.
Varokaa portaita, ei kiirettä. Varovasti!
Vasemmalle. Erinomaista.
- Mahtuuko se hissin ovesta? - Tämä puoli edellä.
- Varokaa! - Voi luoja, painaa kuin elefantti.
Nyt voimme laittaa sen hissiin.
Tilatkaa hissi alakertaan.
Keittiö on täällä päin. Varovasti!
Pitää näyttää, että tarvikkeet pysyvät viileinä koko päivän. Tuohon nurkkaan.
- Entä tuo pakastin? - Epäkunnossa.
- Jäätkö pyörittämään ravintolaa? - Ainakin niin kauan, kun elokuvaa tehdään.
- Jatko selviää myöhemmin. - Voin auttaa jälkiruokien teossa.
Minä voin tarjoilla illalla.
En tiedä vielä, avaanko tänä iltana, mutta kiitos tarjouksesta.
Äiti?
- Haluaisitko minun tekevän jotain? - Voisit leikata hiukseni.
Tarkoitan jotain, mikä jäi tekemättä eläessäsi, -
eikä anna sinulle nyt rauhaa.
Kun kuolee, paljon jää keskeneräiseksi. Ja paljon valmistunutta tuli tehtyä väärin.
En tiedä, voiko mitään korjata.
Ja jos voi, onko se minun asiani? Kuka sellaista voisi tietää?
Asiakkaani tulevat koska hyvänsä.
- Mitä teemme? - Palvelemme heitä. Minä autan.
En voi esitellä sinua äitinäni. Kaikki tietävät, että olen orpo.
- Sano, että olen ulkomaalainen. - Ulkomaalainen? Mistä?
- Dominikaanisesta tasavallasta. - Ei onnistu.
Täällä on liikaa dominikaaneja, he epäilisivät murrettasi.
Kiinalainen sitten. Madrid on täynnä kiinalaisia.
Äiti, et oikein käy kiinalaisnaisesta.
Pitää olla jotain eksoottista, jotain mitä täällä ei vielä ole.
Venäläinen.
Näytänkö enemmän venäläiseltä kuin kiinalaiselta?
Kyllä, venäläiset ovat samannäköisiä kuin me.
Pysy vain hiljaa, vaikka he sanoisivat mitä.
Teeskentele, ettet ymmärrä.
Näytän sinulle talon tavat.
Tuolla leikkaamme ja värjäämme, tässä pestään.
Jos asiakas on pitkä, älä käytä tyynyä. Käytä sitä, jos hän on lyhyt.
Tämä matto estää liukastumisen.
Tänne laitat käsisuihkun.
Laitoin sen ennen roikkumaan, mutta sain selkäsärkyä kumartelemisesta.
Minunkin selkääni särkee helposti.
Shampoossa on annostelija. Istu alas, äiti.
- Onko siinä hyvä? - On.
- Käytä vain yksi pyyhe asiakasta kohti. - Sopii minulle.
Laita pyyhe niin, ettei vesi valu pitkin asiakkaan selkää.
Olet niin järjestelmällinen. Olen ylpeä sinusta, tyttäreni.
- Hei! - Hyvää päivää.
Hei.
- Hän on venäläinen eikä puhu espanjaa. - Naisparka.
Hän oli kerjäämässä, ja minun kävi häntä sääliksi. Hän muistuttaa äitiäni.
Sole, varo venäläisiä, he ovat kaikki mafiosoja.
Olet hyväsydäminen, sinua käytetään hyväksi.
Haluatko lyhennyksen? Istuhan tähän.
Pese hiukset. Hyvä. Hän oli kampaaja kotonaan.
- Kuinka selvitätte asiat? - Elekielellä.
Hän oppii nopeasti ja puhuu kohta vähän espanjaa.
- Nykyään on paljon venäläisiä huippumalleja. - Ihan totta.
- Olet siis venäläinen? - Venäjä.
Vesi ei kuumaa, ei kylmää.
- Hei. - Mitä kuuluu?
- Huomenna on vapaapäivä. - Niin minullakin. Pakko levätä välillä.
Kuvaus päättyy ensi viikolla, ja haluaisimme vähän juhlia.
Niinkö? Laitanko päivällisen vai järjestänkö juhlat?
Juhlat kuulostavat paremmalta.
- Voimmeko varata terassin? - Totta kai.
Hermostun, kun katsot minua noin.
Lopetan, jos haluat.
Mene hakemaan juotavaa itsellesi, minulla on töitä.
Hän on kuulostanut oudolta puhelimessa viime aikoina.
- Et sitten tiedä Pacosta mitään, jos hän kysyy. - Enhän minä tiedäkään.
Mitä vähemmän hän tietää, sen parempi.
Hei.
- Onko tuolla joku? - Tuskin.
- Haluan käydä vessassa. - Miksi?
Pitää käydä pissalla.
Putket ovat tukossa, odotan juuri putkimiestä.
Kaadan itse vettä päälle. Pakko päästä heti vessaan.
Hei, kulta.
- Mikä sinua vaivaa? - Ei vain huvita.
- Voisin leikata hiuksesi. - Ei kiinnosta.
- Sinulla on kaksihaaraisia. - Leikkaat sitten vain vähän.
- Joko isäsi tuli takaisin? - Ei.
Ei hän tule koskaan takaisin.
Mitä sinä puhut? En ymmärrä.
Mistä tämä haju tulee?
- Entä äitisi? - Mitä hänestä?
Hän oli jo lapsena omapäinen.
Voitko uskoa, ettei silloin ollut kylpyhuoneita?
Kävimme asioilla kanalassa.
Jo silloin jouduin odottamaan, kun hän oli tuntikausia kanojen seassa.
Raimunda!
- Miksi tämä puku on tässä? - Se on äidin.
Tiedän sen.
Ja tämä haju.
- Mikä haju? - Sama kuin vessassa.
Äidin haju. Etkö muista, kuinka hän piereskeli kaiket päivät?
Kyllä muistan.
Eikä sitä hajua päässyt pakoon, se kun peitti kaiken.
Saimme makeat naurut, kun meillä kävi vieraita.
Sanopa muuta!
Miksi olet tuonut nämä tänne? Turha enää puhua painajaisista.
Kuolleiden ihmisten vaatteet annetaan pois.
Paula-tädin matkalaukku...
Vanha nukke.
Korurasia!
Mitä aioit tehdä sillä?
- En mitään. - Eli olisit pitänyt ne itse?
Raimunda, älä puhu tuollaisia. En minä sitä matkalaukkua tuonut.